- Hvem er det? - Major Cameron Mitchell.
Kamp om Antarktis for to år siden.
SG-1 fant antikkernes utpost og tok Anubis' flåte.
- Er det ham? - Det er ham.
Husk at vi er her for å beskytte SG-1 for enhver pris.
Ta al'keshene først, så gliderne.
Gå lavt. Prometheus dekker oss.
To glidere rett venstre.
- Prometheus. - SG-1, dette er Hammond. Hører dere?
Ja, sir. Godt å se deg.
Én fiende er klar og på vei.
Antall: Én.
Fox To, Fox To.
Så nært.
Vi er truffet. Venstre propell er ødelagt.
Kontakt. To fiender like bak oss.
Sjef, vi har dem.
Bra skudd, Red!
- Han er truffet! - Redmond!
Han er borte.
General Walter Harriman.
Generalen er klar, oberst.
- Det er større enn jeg hadde trodd. - Ja, sir.
Velkommen til Stargate overkommando.
Du må gjerne sette deg.
General Landry kommer snart.
Han instruerer SG-12.
Takk, sersjant.
Hør etter, alle sammen.
Vi har en endring i planene. Nye ordre fra general Hammond.
Vi skal ikke angripe Anubis' moderskip.
SG-1 er på vei til Antarktis i et frakteskip.
SG-1?
De kan ha funnet antikkernes tapte by.
I Antarktis?
Hva de gjør er uvesentlig.
Det er SG-1, og vi skal passe på dem.
Ankomst om ni minutter.
Forvent tungt bombardement.
Gjør dere klare, folkens.
Arrogante jævler.
Jeg har aldri likt marinesoldater.
- Du må være oberst Mitchell. - Ja, sir.
Det er fint å være her, sir.
Rullebladet ditt er plettfritt, Mitchell. Hva feiler det deg?
- Sir? - Ingen er perfekte.
Alle har en feil av noe slag. Hva er din?
Av og til er jeg utålmodig, sir.
Alle piloter er personligheter av type A.
Jeg snakker om kryptonittet ditt.
Jeg skal finne ut av det. Walter!
Mappene du snart skal be om ligger på skrivebordet ditt, sir.
"Snart skal be om"? Walter, jeg setter pris på...
Du må trykke på knappen for å snakke, sir.
Takk, Walter.
Det vanskeligste å bli vant til her
er hvor gode alle er i jobbene sine.
Jeg liker å kjefte på folk, men jeg får aldri sjansen.
Jeg skal prøve å ikke senke nivået, sir.
En beskjeden humor.
Du tror folk vil like deg til tross for din tilsynelatende fullkommenhet.
- Nei. - Vær så god.
- Sett i gang. - Sir?
Du hørte den usammenhengende stemmen til den lille sersjanten
med klarsynte evner. Dette er mapper over personalet.
Velg teamet ditt.
General, jeg er her for å slutte meg til SG-1.
Oberst, du er her for å lede SG-1.
Hva med oberstløytnant Carter?
Hun har tatt kommando over Stargates forskning i Area 51.
- Når skjedde dette? - I forrige uke.
- Og Daniel Jackson? - Dr. Jackson ba om å bli overført.
Teal'c forlot programmet for en måned siden.
Jeg er overrasket over at general O'Neill ikke sa noe.
Nei.
Der har du Jack.
Jeg lette etter nøkkelen til skrivebordet i en uke
før han endelig innrømmet at han aldri har hatt en.
Mannen åpnet aldri en skuff mens han var her.
Beklager, sir.
Grunnen til at jeg ba om denne stillingen...
Grunnen til...
Grunnen til at jeg jobbet så hardt...
"Uttaler seg dårlig når han står overfor uventede utfordringer"?
lfølge papirene har du fantastiske lederegenskaper.
Ta mappene, oberst. Velg teamet ditt
før jeg setter spørsmålstegn ved den vurderingen.
Ja, sir.
Dr. Jackson.
Oberst.
- Mine venner kaller meg Cameron. - Daniel.
- Står til? - Bra, takk.
- Ja. Jeg hørte du skulle komme. - Ja. De sa du skulle reise.
Ja, endelig.
Du vil vel ikke hjelpe til?
Nei. Jeg kom for å se om jeg kunne overbevise deg om å bli.
Du tuller.
Jeg har blitt kommandør for SG-1.
Jøss. Bra for deg. Du fortjener det.
Jeg synes SGC fortsatt trenger deg.
Det finnes mange andre.
Du er verdens fremste ekspert på antikkerne.
Ja, og derfor skal jeg til Atlantis, "antikkernes by".
General O'Neill lot meg velge enhver stilling jeg ønsket.
Jeg valgte SG-1.
Det betydde Carter, Teal'c og deg,
- ikke to bokstaver, bindestrek, tall. - Det var hyggelig.
Jeg ville jobbe med de beste.
Jeg ville lære av dere.
- Dette er smigrende, men... - Det er ikke poenget.
Beklager.
Jeg vet jeg skylder deg det.
Det gjør vi alle.
Vi har mistet en turbin.
Leder, dette er Carter.
- Vi har en annen fiende på vei. - Jeg ser den, major.
Fox To.
Jeg tok en al'kesh.
Det var nære på.
Hør her, Jackson,
jeg vil ikke du skal bli fordi du synes du skylder meg det.
- Med mindre du vurderer det. - Nei.
Jeg skulle tilby deg leiligheten min.
Nettopp.
Jeg digger det du har gjort med den.
Disse søylene ble reddet og restaurert
- fra det originale antikker-monumentet. - Det er Høyesteråd-aktig.
Jeg håper du tar mange før- og etter-bilder.
Hvor er resten av teamet, Mitchell?
Faktisk er det fortsatt SG-meg.
Det er en av grunnene til at jeg er her.
Jeg håpet du kunne hjelpe meg.
Jeg kan tilby navn på dem jeg anser som hederlige krigere.
Det ville jeg satt pris på. Jeg vet du er opptatt.
Vi forsøker å bygge opp et nytt styresett
som vil dekke jaffa-verdener i hele galaksen.
- Hvordan går det? - Ikke særlig bra.
Folket ditt fornektet nettopp gudene sine.
Du må gi dem litt slakk.
For mange holder fast ved en gammel kultur med utdaterte ritualer
og er for trege med å godta forandringer.
Jeg forstår at Davis og SG-7 forsøker å hjelpe til.
Det har også skapt problemer.
Mange er like mistenksomme til tau'riene som en hvilken som helst fiende.
De anser det foreslåtte styresettet
som en måte å kontrollere og bryte ned deres nye frihet på.
Min lojalitet til tau'riene er ikke så effektiv som man skulle tro
for å vinne stemmer fra de mest tradisjonelle jaffaene.
Jøss.
Politikk suger overalt.
Absolutt.
Kanskje det er bra at jeg kom innom.
Om dette ikke fungerer, før alle plassene i teamet er fylt opp...
Teal'c, pausen er over.
- Jeg må gå. - Greit.
Hyggelig, Mitchell.
Ja.
Jeg skal sende en liste så snart som mulig.
Kos deg.
Nevnte jeg at jeg er på oppdrag for Gud?
Ok. Glem det.
Vil dere bli med i SG-1?
Hei. Cameron Mitchell. Oberst.
Unnskyld, kan du si meg veien til stjerneporten?
Stjerneporten. Chappa'ai.
Bare pek i riktig retning.
- Hei, Cameron. - Hei, Sam. Fint å se deg.
Beklager at jeg svarte så sent.
Vi har dobbeltsjekket den nye hyperfarten.
Så ble koblingen stanset av et program
sendt av asgardene...
Jeg skal ikke kjede deg. Står til? Du ser bra ut.
Takk.
Sam, kom tilbake til SG-1.
Jeg hørte du ble kommandør. Gratulerer.
Jeg tuller ikke.
Du kan følge med på forskningen på fritiden
slik du alltid har gjort.
Dr. Lee sutrer fordi du fikk stillingen framfor ham.
- Er det sant? - Nei, jeg diktet det opp.
Jeg har mine grunner til å ønske denne jobben.
Det samme hadde jeg med denne. Jeg ville jobbe med deg.
Og ikke si: "Så hyggelig."
- Vi jobber fortsatt sammen. - Det blir ikke det samme.
Hva om verden må bli reddet?
Da skal jeg bidra så godt jeg kan.
Hva om den må reddes fordi jeg roter det til
fordi du ikke var her til å begynne med?
Kan vi late som jeg ikke sa det?
- A vtale. - Major Carter til broen.
Major Carter, rapporter til broen umiddelbart.
- Beklager, jeg må gå. - Ja.
Jeg spanderer frokost når du kommer tilbake.
A vtale. Vi snakkes.
Vel, Walter, det ser ikke ut som vi får gjenforent bandet.
Jeg blir ikke kvitt ham! Videresend kraft til...
Går det bra, Banks?
Banks!
Jeg mister kontrollen. Hold dere fast.
Skyt ut!
Pokker! Utskytning feilet.
Mayday! Vi styrter.
Så valgte du å ha skrivebordet
på skrått eller i flukt med døren?
Handler det om dette?
Kom du helt fra Colorado Springs for å kontrollere meg?
Nei, jeg måtte skrive under på papirene for huset mitt,
bilen min
og motorsykkelen min.
Jeg glemmer aldri den dagen utenfor huset mitt
da du sa du måtte fortelle meg
noe om Stargate-programmet.
Jeg trodde en av oss var blitt gal.
Det kan faktisk stemme.
Hvordan går det med Mitchell?
Du kunne fortalt ham at SG-1 har blitt omplassert.
- Du skulle sett ansiktet hans. - Ja, det kan jeg tenke meg.
Han vil klare seg.
Han er en stayer.
Han har de beste mannskapene i ryggen.
En general er bare så god som de han befaler.
Hvem har sagt det?
Jeg sa det nå nettopp.
Douglas MacArthur kan ha sagt noe lignende.
Sa han ikke også: "Ingenting er som å vinne"?
Han sa: "I krig finnes det ingen erstatning for seier."
Dette har du talent for.
Jeg snakker flytende mandarin, russisk, spansk og tre goa'uld-dialekter,
teneeze, golap
og det hittil navnløse språket til hulefolket på P3K-447.
Og selvsagt antikkerspråk. Muntlig så vel som skriftlig.
Si noe.
Det er greit, jeg tror deg.
Som faktisk betyr: "Jeg tror deg."
"Det er greit"
kan ikke oversettes direkte til antikkerspråk.
Dette er unødvendig.
Takk.
87 timer på 32 fremmede planeter.
Frontlinjekamper ved fire anledninger.
Jeg håpet du kunne fortelle meg noe om deg selv,
noe personlig.
Folk kaller meg Dave.
- Det står at det er navnet ditt. - Ja.
Planetens magnetiske egenskaper gjør den til et godt valg
for studiet av positivt ladde ioner i nervecellene i hjernen.
...25, 26, 27,
28, 29, 30,
31, 32.
Vi har modifisert androidekroppen vi fant på PX-3989,
og legger for tiden inn erfaringene til alle i SG-teamet
siden programmets begynnelse i en levedyktig kunstig intelligens.
Vent litt. Sier dere at dette virkelig finnes?
Vi har ikke fått midler ennå,
men vi håper at med din støtte
vil forvaltningen kanskje se mer positivt på vårt forslag.
Ikke ta en beslutning ennå.
Vi har en konsis, men grundig 380-siders rapport som du...
Tusener av lysende gule...
De kommer fra overflaten.
Jeg vet ikke hva de er.
De river fiendens flåte i fillebiter!
Herregud! Det er vakkert!
Det er antikkervåpen. SG-1 har funnet det de lette etter.
Skipene blir ødelagt!
De eksploderer overalt!
lkke bekymre deg. Pusten er svak.
Han har indre blødninger.
Liket av løytnant Adam Banks ble funnet klokken 08.43 i dag.
Cameron?
Sjansene for at du kan gå igjen er små, men med fysioterapi...
Ingen av oss ville vært her i dag om det ikke var for deg.
Kongressens æresmedalje er den høyeste utmerkelsen
for en krigsdåd som kan tildeles en enkeltperson
i USAs væpnede tropper.
- På vegne av presidenten... - Bli frisk.
Og når du blir det,
kan du gjøre alt du ønsker
i yrkeslivet.
Ikke alt.
- Hva er det, sir? - Jeg ville ha deg her.
SG-12 ga beskjed for fem minutter siden. De vil ankomme snarlig.
Mottar IDC. Åpner iris.
Ikke omring meg.
Velkommen til SGC. Jeg er general Landry.
Vala Mal Doran.
Takk for velkomsten.
Vi koste oss med å visitere hverandre, ikke sant, gutter?
Jeg vet at vi ikke har møtt hverandre.
Det ville jeg husket.
Major Cameron Mitchell.
- Fine klær. - Takk.
Vanligvis ville jeg vært overlykkelig over å ha så mye testosteron til disposisjon,
men hvor er Daniel?
Ok, hvor er det?
Hyggelig å treffe deg også. Står til?
Tavlen som fører til antikkernes utrolige nedgravde skatt.
Det finnes ingen tavle.
- Hva? - Jeg løy.
Jeg måtte si det ansikt til ansikt.
Jeg er gravid.
Det er en tiendedels sjanse for at barnet er ditt.
Dr. Jackson. Du er grunnen til at vi slapp henne inn.
Beklager, sir. Jeg må pakke ferdig.
Daedalus reiser ikke før om 12 timer.
Ta en titt, i det minste.
Takk.
Jeg vet ikke hvor du fikk denne fra, men du ble lurt.
- Det er bare tull. - Det er kodespråk.
Jeg kan ikke løse den på noen timer.
- Jeg vet koden. - Hvorfor trenger du meg da?
Å lese den er én ting, men å forstå det er noe helt annet.
Personen jeg fikk denne fra forsikret meg om
at skatten den beskriver er her på jorden.
Jeg kunne kommet og lett etter den selv,
men jeg vet ingenting om deres vakre planet.
Bortsett fra at den har en interessant, men noe begrenset genbank.
- Hvor fikk du dette fra? - Jaffaene har blitt frie,
men det er fortsatt mange goa'ulder der ute.
De fleste har mistet dynastiene sine,
og er på flukt eller gjemmer seg.
De planlegger nok onde metoder for å gjenvinne makten.
Ja, og i mellomtiden har de store problemer
med å opprettholde livsstilen de er vant til
fra de siste 5000 årene.
Dermed er det mange interessante gjenstander
på markedet for tiden.
Det er ikke saken. Spørsmålet er hva de er verdt.
Antikkerne er ikke kjent for å ha skjulte lagre av gull,
slik som disse.
Vent litt.
Markeringene er goa'uld, men skatten skal være fra antikkerne.
Hva har de med dette å gjøre?
Disse er bare løst knyttet til tavlen.
- Hvordan da? - Har du hørt om goa'ulden Nut?
Cashew? Peanøtt?
- Du mener den egyptiske himmelgudinnen. - Ja.
- Nei, aldri. - Disse var hennes
bryllupsarmbånd.
Hun bar et, og hennes daværende mann hadde et.
- "Daværende"? - Ja. Hun hadde mange.
En av de få beundringsverdige tingene ved henne.
Hva er det du gjør?
Vakter.
Det var morsomt. Ta det av.
- Ikke før vi finner skatten. - Hva?
Armbåndene knytter oss sammen.
Tavlen er min, og jeg vil ha min andel av det den fører til.
CHEYENNE FJELLANLEGG
Det er det tredje knivbladet jeg har brukt opp.
Jeg klarer ikke å skjære det av hånden.
Om vi fjerner hånden... Jeg vet at det
ikke høres lurt ut, men jeg forstår
at dr. Bennet har blitt god til å feste...
Jeg trodde SG-12 sjekket alt hun hadde på seg.
De gjorde det. Og til deres forsvar skal det sies
at armbåndet ikke ga fra seg noen energisignatur der og da.
Selv nå er den knapt målbar.
Hvordan fungerer det?
Jeg vet ikke.
Jeg trenger litt mer tid.
Jeg skal finne det ut.
Går det bra?
Har du kommet for å torturere meg?
Hvor gammel er du?
Psykisk mishandling vil heller ikke fungere.
Jeg har en datter på din alder.
Hun har ikke hørt på meg siden hun var 12. Det er det samme hva jeg sier.
Skal du kjede meg med privatlivet ditt?
En time eller to av det kan knekke meg.
Jeg liker ikke å bli lurt!
Jeg er ikke her for å skade noen.
Jeg håper dette fører til noe stort for oss alle,
men det er vanskelig der.
Dere skjønner vel at en jente må gjøre alt for å overleve...
Jeg er like lite interessert i din historie som du er i min.
Du skal vite at dr. Jackson er den
som anbefalte at jeg skulle slippe deg inn.
Han trodde det var en sjanse for at tilbudet ditt var legitimt.
Det er han som nå har et fremmed apparat
festet til håndleddet sitt.
Hva som skjer med dette,
og hva du til slutt får igjen for det,
blir hans valg.
Om jeg var deg...
Teal'c?
Daniel Jackson.
Står til?
Bra, tror jeg.
- Jeg vet ikke hva som skjedde. - Det er armbåndet.
- De kalles kor mak. - Jeg tenkte han kanskje visste det.
Hun sa det var et slags rart ekteskapsrituale for goa'uldene.
- Jeg tror ikke det stemmer. - Ikke?
- Nei. - Det burde jeg ha visst.
Jeg har bare hørt om dem i forbifarten for lenge siden.
Det var vel Cronus som brukte denne teknologien når en verdifull fange
måtte bli sendt av en av jaffaene hans.
Han festet armbåndet slik både til fangen
og jaffaen som passet på ham.
Om de ble atskilt i mer enn et øyeblikk,
- ble begge syke og døde. - Begge?
Det er noe av det dummeste jeg har hørt.
- Visste du det ikke? - Jeg visste at du kunne bli syk.
Jeg visste ikke at det har samme effekt på meg.
Hvorfor visste du ikke det?
Fordi den jeg stjal det fra ikke fortalte meg det!
Spørsmål.
Hvorfor designet goa'uldene dem til å fungere slik?
For å straffe jaffaens inkompetanse.
Selvsagt.
Kan du ta det av?
Beklager, Daniel Jackson. Som sagt
har jeg bare så vidt hørt om teknologien.
Si at du vet hvordan man tar dem av.
Selvsagt.
Da går jeg ut i fra at den jeg stjal dem fra
fortalte meg sannheten.
- Bare gjør det. - Greit.
Så snart vi finner skatten og jeg får min andel.
Ok, for å oppklare noe:
Når jeg dreper henne, dør jeg?
Akkurat som om du forlot henne.
Eller så kan vi jo bare finne skatten.
Daedalus reiste for to timer siden.
Beklager.
Tavlen ble skrevet i en antikkerkode, ikke sant?
Jeg vet vi ikke leter etter det tapte Atlantis,
men det kan være verdt å finne.
Ellers må du gifte deg med henne.
Ja. La oss lage barn.
Er du sikker på at koden er rett?
Ja. Hvordan det?
Tenk at jeg går glipp av Daedalus på grunn av dette.
Glem det.
Må du ikke tilbake til Dakara?
Rådet har pause til i morgen.
- Nysgjerrig? - Meget.
Dette er bra, ikke sant?
Å være i et team, samarbeide
om å løse et kult antikker-mysterium.
Vi samarbeider ikke.
Men snart vil dr. Jackson oppdage
noe viktig informasjon som vil sende oss på et stort eventyr.
Dette kan ikke stemme.
Hva er det?
Dette er en del av en database
som Atlantis-ekspedisjonen tok med hjem.
Det er en logg over navn på antikkerne
som forlot planeten da den var
i skrømtets vold og dro tilbake til jorden.
- For tusener av år siden. - Ja.
Hva har dette med tavlen å gjøre?
Den nevner en skatt,
men ikke spesifikt hvor den der.
Den skal være her.
Det var det han jeg stjal den fra sa til meg.
Før jeg stjal den fra ham.
Jeg tror den er her, og jeg tror jeg vet hvor også.
Vent litt. Om tavlen ikke sier...
Det står ikke spesifikt,
men den er underskrevet av en som het Myrddin.
Aldri hørt om ham.
Det tror jeg du har. Det utrolige er at navnet også finnes i databasen.
Antikkeren som skar ut tavlen
er en av dem som dro til jorden fra Atlantis?
Ja.
Jeg har en onkel Marvin,
men jeg er ganske sikker på at jeg ikke kjenner noen Myrddin.
Navnet høres annerledes ut på engelsk.
Har du hørt om Merlin?
Merlin?
Han fra kong Arthur og Ridderne av det runde bord?
- Ja? - Var han antikker?
Jeg tror det.
Det er det jeg mener.
Arthur ble ført bort i båt av Merlin,
som sa han skulle til Avalon,
som ifølge legenden var et magisk sted hvor døde møttes.
Enkelte sa at Arthur aldri døde,
men at han en dag ville komme tilbake.
Etter det vi vet om antikkerne, er det mulig
at Avalon var stedet hvor Merlin hjalp Arthur, en dødelig, til opphøyelse.
Er ikke antikkerne hindret fra å forstyrre de dødeliges eksistens?
Opphøyede antikkere, for det meste.
Det er mulig at Merlin ikke var opphøyet selv,
men et menneske som hadde kommet langt i utviklingen.
Hva har dette å gjøre med hvor skatten er begravet?
Det er mange ulike tolkninger,
men visse spor peker mot Ridderne av det runde bord.
De samlet store skatter fra hele Arthurs rike
og gjemte dem i den magiske festningen ved Avalon.
- Deriblant den hellige gral. - lfølge enkelte.
Hva er denne gralen verdt?
Hva?
I 1191 hevdet munker ved Glastonbury Abbey
at de hadde funnet kong Arthurs grav.
I steinkisten lå et kors med påskriften:
"Her ligger kong Arthur begravet på øyen Avalon."
De ble ikke tatt på alvor før i 1278,
da Henrik 2 beordret at graven skulle graves opp.
Glastonbury, et lite sted 20 mil vest for London,
har vært et pilgrimsmål siden den gang.
Ja. Og hva er poenget?
Visse keltiske legender hevder at Glastonbury Tor,
åsen over byen, faktisk er hul
og inneholder inngangen til underverdenen Avalon.
Har noen foretatt en geologisk undersøkelse?
En rekke...
Jackson, jeg...
Vi snakker om antikkerne, sir.
Det er mulig at inngangen
ble skjult av en slags teknologi.
Sir, vi håper å bruke asgardenes sensorer på Prometheus
til å finne noe vi ikke har kunnet se før.
Takk.
For to år siden hadde jeg ikke trodd vi skulle finne en antikker-utpost
under to kilometer med is i Antarktis.
Jeg skal ringe presidenten.
Han vil nok informere den britiske statsministeren.
Det var fantastisk. Har du snakket med Carter ennå?
- Ja. Hun kan ikke komme. - Hva?
Dette er stort. Vi står foran et viktig funn
av antikkerteknologi.
Hun er nok interessert i det vi finner.
Forsøk å gjøre deg kostbar.
Det kan du snakke om.
Hvilken rekkevidde har disse greiene?
Dr. Lee tror vi må holde oss innen 30 meter,
for vi føler effektene mer enn en halvtime utenfor grensene.
Om vi finner noe,
bør Teal'c og jeg sjekke det.
Jeg gikk glipp av Daedalus for dette. Om vi finner noe, er jeg med.
Det betyr at vi må ta henne med oss.
- Godt poeng. - Jeg vil ha deg med. Det vet du.
Jeg tenker bare at vi kan holde kontakt over radio.
Major Mitchell, vennligst rapporter til reservekontrollrom to.
- Dette vekker endel minner. - Hvordan da?
- Var det ikke her jeg banket deg? - Nei.
Jeg er ganske sikker på at det var her jeg knuste...
Unnskyld meg.
- Hva har du, Marks? - Takket være asgard-sensorene
har vi kunnet kartlegge rundt energiforstyrrelsen
som vanligvis ville lurt de dyptgående strålene.
Jeg fant en stor hule,
et nettverk av tunneler og noen mindre huler.
Godt jobbet, løytnant.
Ser du hva som er der inne?
Store metallbiter?
Vi klarte bare å kartlegge utsiden av strukturen.
Kan du få oss inn dit?
Det er 800 meter under bakken uten noen synlige ankomstveier.
Asgardstråler.
Det har vi forsøkt. De kommer ikke gjennom
energiskjoldet som skjuler hulene.
Ringer.
Antikkerne bygde portene, ikke sant?
De fant opp ringene også.
De måtte komme seg ut og inn,
og dette skipet har ringer...
Hun har rett.
Om det er ringer der nede, bør vi kunne treffe noe.
Men radioene vil ikke fungere.
Vi må visst dra alle mann.
Dere vil være på egenhånd.
Damene først.
Etter deg.
Kom igjen. Er ikke dette gøy?
Vær raske!
Tomt.
Jeg har ikke vært så skuffet siden jeg lå med Daniel.
Et sverd i en stein.
Hva skal det bety?
Kong Arthur trakk et sverd opp av en stein
for å vise sin rettskaffenhet og lojalitet.
- Excalibur. - Det er en vanlig misforståelse.
Excalibur ble skapt av kvinnen fra innsjøen ved Avalon,
men ble ikke gitt kong Arthur
før etter at sverdet han trakk fra stenen ble ødelagt i kamp.
Prøv deg, muskelmann. Du skal få halvparten.
Ok.
Det sitter rimelig godt fast.
Velkommen, Riddere av det runde bord,
ærede menn, følgesvenner på veien mot rettferdighet.
Kun de med rikelig visdom
og ærlig livsmot skal få adgang til underverdenen
som skjuler Ambrosius Aurelianus' rikdom.
Vis dere verdige, og alt vil bli avslørt.
Det er utrolig.
Enkelte akademikere har hevdet
at Ambrosius og Arthur var én og samme person,
men da ville han vært 74 år gammel under slaget ved Mount Badon.
Det er fascinerende.
Ambrosius var sønn av keiseren...
Det er slett ikke fascinerende.
Hvordan viser vi oss verdige slik at alt blir avslørt?
Jeg aner ikke, men livsmot
- blir kanskje et problem for deg. - Du vet ingenting.
Alt du sier er løgn.
Ikke tving meg til å spre dere.
Kanskje det er noe i tunnelene.
Det er grunnen til at han er her.
Genialt. Vi deler oss. Jeg går med Teal'c.
Vent.
Det hadde vel vært for enkelt
å la tingene ligge framme.
Kanskje det bare er meg,
men jeg digger dette forholdet som utvikler seg mellom oss.
- Du bør gi meg et våpen. - Nei.
Det kan være en farlig skapning her nede
som skal forsvare skatten.
- I hundrevis av år? - Det kan være i dvale.
Hva om det merker vårt nærvær og våkner med appetitt for mennesker?
Høres ikke ut som antikkernes stil.
Likevel.
Om det er et monster her nede,
blir det nok reddere for deg enn du blir for det.
Særlig når det blir kjent med deg.
Se på dette.
Det kan ikke være bra.
Jackson, kom inn.
Jackson, kan du høre meg?
Om du umiddelbart vet at det lyset brenner...
- Hva? - Ingenting.
Hologrammet sa at kun de med rikelig med visdom
og ekte livsmot får passere.
Dette må være en prøve.
Hva står det?
Det står: "Universet er uendelig."
Det virker uendelig lite nyttig. Hva med denne?
- "Skatten ligger i gryten." - Er det sant?
Jeg håpet på noe litt mer håndfast, men ok.
Nei, vent! Vent!
- For åpenbart? - Gi meg et øyeblikk.
Ikke et øyeblikk.
Fortsatt ikke et øyeblikk.
Greit.
Jeg antar at dette er en slags gåte.
Kan du lese denne skriften?
Nei.
Jeg tror vi skal plassere steinene i et slags system.
Hva tror du?
Jøss!
Kulene spretter tilbake!
Hva med denne? Om vi åpner begge,
er den med skatten i den rette.
Nei, dårlig idé. Det er to gryter.
Jeg tror poenget er at man kun skal åpne én.
Det står: "Skatten er her."
Et åpenbart førstevalg.
- Videre til gullet! - Nei.
- Tilbake til sølvet, da. - Ikke gjør det!
Den er tom.
Det er ingenting jeg misliker mer enn en åpenbar løgn.
- Ok... - Kan du gi deg?
Hva? Vi er allerede innestengt her. Kan det bli noe verre?
Så mye verre?
Jeg visste det var en tabbe da jeg sa det.
I det øyeblikket.
Ok.
Det fungerte ikke.
Tydeligvis.
Kom igjen.
- Denne er også tom. - Jeg vet det.
- Det gir ingen mening. - Jeg vet det.
Oberst Mitchell!
To forsøk, bare en milliard mulige kombinasjoner igjen.
Har du det fortsatt gøy, oberst Mitchell?
- Hva gjør vi nå? - Jeg vet ikke.
Vet du ikke?
Er dette feil tid for å fortelle deg at jeg hater små rom?
Får du noen gang en dårlig følelse om noe?
FORTSETTELSE FØLGER